Стоян Михайловски
Лама Сабахтани

chitanka.info

Тежи ми, Боже, кръстът на живота…

Духа ми скръб обсажда, гина веч…

И виждам те — на твоята Голгота —

и шепна твоята предсмъртна реч…

Живях в тълпите сам — не ме разбраха.

В мен всичко светло, всичко в мен добро,

раздадох го… Душата ми обраха,

оставиха ми черното тегло…

Посях любов — поженах срам, вражди!

Напущам веч световните стъгди —

и в теб подирям, Господи, подслона!

Тъй ястреб, от ловеца повален,

издъхва в някой кът усамотен,

с очи, обърнати към небосклона!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.